JEG, CLAUDIUS
9. Ved alle guder!
Jeg fandt den i dette skrin.
Den stod i Caligulas soveværelse. Den tilhørte hans far Germanicus.
Jeg sagde jo, jeg ville afsløre alt. Jeg vil ikke skjule noget.
Og skulle det forekomme utroligt, så tro det alligevel...
Tro det!
Tiberius sidste fem år ved magten skal man tale stille om.
Han blev på Capri, opslugt af sine perversiteter.
Da man var ved at tro, at han aldrig ville dø, fik han et hjerteslag...
Han havde udpeget Caligula som hovedarving-
-og sønnesønnen Gemellus, kun en dreng, som anden arving-
-i fald Caligula skulle dø før ham.
-Han er død. -Er det sandt?
Giv mig hans ring!
Lad os underrette verden om, at verden har fået en ny kejser.
Senatorer! Mine herrer!
Vor elskede kejser Tiberius Claudius er død.
Jeg har netop lukket hans trætte, gamle øjne med denne min hånd.
Inden han døde, tog han denne ring af sin finger-
-satte den på min finger og sagde:
"Jeg dør i fred i vished om, at du hersker i mit sted."
Det var hans sidste ord.
Jeg græd. Jeg faldt på knæ og græd...
Mine herrer, jeg står nu foran Dem som Deres kejser.
-Herre... -Længe leve Rom!
Herre! Kejseren lever igen!
Han vil have aftensmaden og ringen.
-Så tag den! -Vent... det må være en fejltagelse.
Den dumme slave så bare vinden tage i sengeklæderne.
-Han vil have koteletter og vin. -Jeg skal gøre dig til koteletter!
Han er helt forstyrret. Det ser De vel?
-De bør nok selv se efter. -Ja, netop.
Bliv her, til sagen er undersøgt.
Jeg vil have aftensmad.
Og jeg vil have...
-Jeg sagde jo, at han var død. -Typisk!
Han ville se, hvad vi gjorde, når han var død.
Dette skal jeg ikke glemme, Macro. Virkelig ikke.
Mine herrer! Tiberius Claudius er død.
Der er ingen tvivl om det. Da jeg kom ind, hvilede han fredfyldt.
Vi vil føre ham til Rom og giv ham en strålende begravelse.
Hil Cæsar!
Mine herrer! En ny guldalder gryer!
En søn af Germanicus!
Lad senatet giv ham suveræn magt.
Lad os råbe: "Rom er reddet! Hil Cæsar!"
Herodes Agrippa!
Jeg tænkte på dig forleden dag, og hvad du mon bestilte.
Hvis jeg ikke prøver at låne penge, tænker jeg på Dem.
Kom I sammen?
Jeg kom til Brundisium og fortsatte til Capua.
Claudius skulle netop rejse til Rom og besøge Dem på vejen.
-Intet havde gjort mig gladere. -Sæt dig.
-Husker du min dattersøn Gemellus? -Han er vokset.
-I bredden! Han spiser hele tiden. -Bagværk er ikke godt for dig.
-Det giver forstoppelse. -Skændes I, går jeg ind.
Siden Tiberius døde, tror han, at han allerede styrer Rom.
Ja, sammen med fætter Caligula.
Senatet har ophævet det. Du er alt for ung.
Og kejsere hærger ikke i bagerier!
At spise for mange kager er vel ikke værre end at drikke for meget vin?
Det gør mange voksne jo.
Han trøstespiser. Livilla havde andre interesser end ham.
-Jeg skrev til dig om Livilla. -Ja, død... for min hånd.
Jeg ville gøre det igen...
Alt forbedres måske under Caligula.
Jeg kan lide alle de titler, du fandt til mig. Også min søster.
Jeg vil nok benytte dem alle.
Din tid som konsul er slut, Lentulus. Har du udpeget en efterfølger?
Valget er jo indlysende.
Senatet beder Dem acceptere næste periode og selv vælge kollega.
Jeg accepterer ...og forkynder hermed-
-at min første embedshandling bliver at indsamle Sejanus' journaler-
-og lade dem brænde.
Og... til minde om min mor Agrippina-
-indstiftes en ny højtid med hestevæddeløb og fægtning.
Måneden september skal omdøbes til "Germanicus" efter min far-
-ligesom august blev opkaldt efter min fars farfar.
-Nu har jeg hovedpine. -Har du nu ondt igen?
Kom til mit værelse, så skal jeg lindre smerten.
Lentulus!
Her kommer min konsulkollega.
-Gemellus! Et udmærket valg. -Nej, nej, nej!
Min onkel Claudius!
Naturligvis! Hvem, om ikke min fars kære bror?
Onkel, jeg udnævner dig hermed til min konsulkollega.
J-jeg? K-konsul? Jeg har jo g-glemt alle p-p-procedurerne!
Skidt med det. Jeg udtænker det hele.
Det galopperer i mit hoved, og din stammen gør det værre.
Sagen er afgjort.
Hvad er der med ham? Hvorfor rømmer han sig hele tiden?
-Han har haft s-slem hoste. -Kan han ikke blive af med den?
-Han får hostemedicin. -Jaså.
-Jeg håber, det snart går over. -Brystet... ikke min skyld.
Men det er dit bryst!
-Er det dit eget hår? -Hvabehar?
-Dit eget hår eller en paryk? -M-mit eget...
Så meget! Og jeg har så lidt? Yderst irriterende, og du er ældre.
Jeg har fået arrangeret nogle værelser til dig i paladset.
Du kan bo hos mig og mine søstre. Rarest for dig.
Hele familien vil være sammen. Jeg har stærk familiefølelse...
...stort set.
Dit første hverv bliver-
-at lade fremstille to statuer af mine brødre Drusus og Nero.
De skal rejses og indvies ved en ceremoni i begyndelsen af december.
Ja, det bliver dyrt, men der er godt med penge.
Tiberius efterlod 27 millioner guldmønter.
-Og hvor meget er der tilbage? -Lentulus!
Hvor meget er der tilbage?
Mellem otte og ni millioner. Han havde stor gæld.
Den gnier! Jeg burde havde dræbt ham, da jeg havde chancen.
Min hovedpine bliver værre. Galopperende, dundrende hove!
-Kom til mit værelse. -Inde i mit hoved...
-Hvad var det, jeg sagde? -At du burde have dræbt ham...
-Ja, jeg havde mange chancer. -G-Gemellus burde måske gå?
Nej, lad ham høre historien. Den bliver nok en historisk anekdote.
Du skal skrive den ned, onkel. Hold op med at hoste!
-Det er meget svært. -Prøv!
Lentulus, hvor meget er der tilbage? Af Tiberius' formue.
-Mellem otte og ni millioner. -Ikke mere?
Han havde også gæld.
Det her har vi sagt før. Hvad går der af dig...?
Nu ved jeg det. Jeg ville fortælle Dem en historie.
Det skete for tre-fire år siden på Capri, da jeg kun var en dreng-
-der var rystet og skamfuld over kejserens forfald.
I min gammelkloge visdom indså jeg stadigt tydeligere, at Roms skæbne-
-kunne afhænge af et stød med en dolk.
En dolk i min hånd...
Tanken plagede mig, som en skæbne, jeg ikke kunne flygte fra.
Men hvorfor netop mig?
Hvorfor mig, der aldrig har tænkt på vold?
Hvorfor skulle denne tunge byrde lægges netop på mig?
Men en nat...
...søvnløs af sorg over min kære mors og mine kære brødres skæbne...
...besluttede jeg, at hvad der end ville ske-
...så ville jeg nu endelig hævne mig på deres morder.
Jeg tog en dolk, der havde tilhørt min far, gik ind til kejseren-
-og der lå han, stønnende i et mareridt af dårlig samvittighed.
Det galopperede i mit hoved, det drønede...
Ja, jeg mindes, at det var første gang, jeg hørte det.
Jeg løftede dolken for at støde til...
...men hørte en guddommelig stemme.
"Stands din hånd, min søns sønnesøn! At dræbe ham ville være syndigt!"
Jeg stivnede og vendte mig om for at se den talende-
-men der var ingen andre i rummet.
Men jeg følte guden Augustus' tilstedeværelse.
"Guddommelige Augustus!" råbte jeg.
"Han dræbte min mor og mine brødre. Skal jeg ikke hævne dem-
-selv om jeg vil blive kaldt min slægtnings morder?"
Augustus svarede...
"Oh, store søn, du, der skal blive kejser..."
"Det, du ville gøre, er overflødigt."
"På min befaling hævner furierne sig hver nat, når han sover."
"Overlad ham til hans plager, plagerne i drømmene-
-og de plager, der skal komme efter døden!"
"Han skal plages i al evighed-
-mens du, min søn...
...efter en strålende regeringstid skal omsluttes i Augustus' favn."
Jeg kastede dolken fra mig...
Far...
Hjælp mig!
Stop! Stop!
Statuerne skal blive klar til november!
-Jeg gør mit bedste. -Jeg går til en anden.
-Vi er jo allerede begyndt på dem. -I har kun fået marmoret.
Vi begynder i morgen. Kejseren bliver alligevel ikke rask til ceremonien.
Det er kejserens sag. Sørg for, at statuerne bliver færdige.
"Idiot..."
Kejseren vågnede i morges, men faldt tilbage i koma.
Det er alt, hvad jeg kan sige. Jeg foreslår, at De går hjem.
Man gør alt, som gøres kan.
Vi beder for ham hver time. Sig det til ham.
Jeg har tilbudt guderne mit liv, bare han må leve.
Hans død ville være den største ulykke for Rom siden Germanicus' død.
Deres bønner hjælper ham sikkert.
-Kom hurtigt! Han vil tale med dig! -Hvorfor det?
Gør, som han siger! Han dræber dig, hvis ikke du siger det, han ønsker.
-Hvad skal jeg sige? -Det ved jeg ikke.
Han ville dræbe mig, fordi jeg ikke elskede ham.
Jeg måtte sværge på, at jeg elsker ham.
Gå nu, jeg beder dig!
Hil Cæsar... !
Hvilken l-lykke at se dig i live-
-og høre din st-stemme. Tør jeg håbe, at du har det b-bedre?
-Jeg var faktisk ikke syg. -Ikke det?
Nej, jeg gennemgik en metamorfose.
Åh... Var det smertefuldt?
Som en fødsel, hvor moderen må føde sig selv...
Ja... Det må have v-været smertefuldt.
Må jeg spørge, af hvilken natur-
-denne herlige forvandling er?
Den, du har undergået...?
Mærkes det ikke tydeligt?
D-d-du er jo b-blevet en g-g-gud... !
Åh, min gud! Lad mig tilbede dig!
Hvor kunne jeg være så blind?
Jeg har jo stadig en dødelig skikkelse.
Jeg burde have set det. Dit ansigt lyser... som en l-lampe.
Gør det? Rejs dig og giv mig spejlet der.
Ja, det er lysende!
Jeg ville kunne læse i skæret fra det.
Jeg har altid vidst, at jeg var guddommelig. Tænk efter!
Som toårig slog jeg et oprør ned og reddede Rom.
-Det var fantastisk. -Som Merkur eller Herkules.
Som kv-kvalte slanger i vuggen.
Men Merkur stjal jo kun nogle okser, menes jeg som tiårig-
-allerede havde dræbt min far. Det vidste du ikke?
Nej.
Deres Guddommelighed...
Det gjorde selv ikke Jupiter.
Og hvorfor, om jeg må sp-spørge, gjorde du det?
Han stod i vejen for mig ...for mig, en ung gud!
Han forsøgte at straffe mig, så jeg skræmte ham ihjel.
Det var altså dig, der gjorde alt det der? Utroligt.
Nej, slet ikke. For en gud var det meget enkelt.
Jeg dræbte også min adoptivfar Tiberius. Det gjorde Jupiter ikke.
-Nej, det har jeg aldrig læst om. -Og du er endda så belæst.
Jupiter lå kun med en af sine søstre. Jeg ligger med alle mine.
-Martina sagde, at sådan gør en gud. -Kendte du M-Martina godt?
Ja, en meget klog kvinde. Jeg besøgte hende hver dag.
Hun vidste alt om guder, især de græske. Jeg var som Zeus.
Jupiter var kun en bleg romersk kopi af Zeus.
Zeus giftede sig med sin søster, ikke?
-Hvad hed hun? -Hera.
-Han gjorde Hera gravid. -Nej, det var M-Metis.
Han frygtede, at barnet skulle blive stærkere og s-styre himlen-
-så han flåede barnet ud af hende, slugte det helt-
-og Athena blev født ud af hans hoved.
Ja, noget i den retning.
Jeg troede ikke på den slags før, men nu ved jeg, det er sandt.
Nu forstår du, hvorfor jeg altid har været en gud.
Drusilla er også guddommelig.
Det skal forkyndes, når min egen guddommelighed forkyndes.
Oh, dette er mit livs mest storslåede øjeblik.
Må jeg tr-trække mig tilbage og straks ofre til dig?
Din guddommelige ånd er for stærk. Jeg besvimer...
...Deres Guddommelighed.
Gå i fred.
Jeg ville dræbe dig, men jeg har ombestemt mig.
Send Drusilla herhen.
Han er blevet en gud. Du er også en gud.
-Ikke vi... -En gud? Hvilken?
-Han tror, han er Zeus! -Det er ikke godt for os dødelige.
Når han kundgør sin guddommelighed, spærrer de ham inde som gal.
Vi får måske republikken tilbage. Det bedste, der måske er hændt.
Kejseren kommer!
Der er noget, De må vide for at undgå at blive overraskede.
Vi har den store lykke at opleve noget højst forbløffende.
Kejseren har gennemgået en forvandling.
En metamorfose.
Han er blevet en gud.
Det er mildest talt usædvanligt, men det ligger i miraklernes natur-
-at de er usædvanlige.
Og hvis nogle ikke tror på dem, er det værst for dem selv.
Men kejseren vil undgå opstandelse og postyr.
Alle skal opføre sig normalt.
Skønt han er gud, forbliver han-
-den samme elskelige unge mand. Det kan jeg bevidne.
For at vi alle skal kunne omgås ham som før-
-har han for enkelhedens skyld besluttet at bevare dødelig skikkelse.
Hans søster er for resten blevet gudinde. Nogen spørgsmål?
Ja, det er usædvanligt, men...
...som sagt, så ligger det i miraklernes natur.
Hvorfor skulle mennesker kun blive guder efter deres død?
Før eller senere ville et menneske blive gud midt iblandt os.
Vi dyrker Augustus efter hans død.
Hvorfor ikke hans søns sønnesøn, mens han lever?
Vi skal prise os lykkelige at få lov at leve i denne tid.
Eftertiden vil misunde os.
Den vil kalde dig "et æsel"...
Kejseren!
Min søster og jeg er glade for igen at kunne tage imod Dem.
-Helbredelsen er et under. -Men du bad jo for det?
-Man bliver ikke altid bønhørt. -Dine var jo noget særligt, ikke?
Du tilbød guderne dit liv i stedet for mit. Yderst ædelt.
Ja, det gjorde jeg.
-Hvad vil du gøre ved sagen? -Hvad mener De?
Jeg lever, du lever.
Bør løfter til guder ikke holdes? Har du svoret falsk?
Tænk over det, men ikke for længe.
Guderne venter ikke længe, jeg kender dem.
Nu vil vi spadsere til Forum og vise os for folket i Rom.
Vi må gøre noget ved hosten. Du glemmer ikke statuerne, vel?
-Du er her igen, Herodes? -For at lykønske Dem.
Kom, jeg vil tale med dig.
Kan ingen i hele Rom slå ham ned som en hund?
Det er m-meget svært. Vagter overalt... Sejanus' værk.
-Og jeg har aldrig dræbt nogen før. -Galskaben kan ikke fortsætte.
Enten bliver han rask eller dør.
-Så forgift hans mad! -Tror du, jeg er en snigmorder?
-En "levende gud"! -Og en "gudinde".
At tage sin søster til hustru! De vil begge rådne op i helvede.
-Jeg har ondt af hende. -Typisk.
Hun er dødsens bange for ham. Jeg forstår hende.
-Jeg ville tage livet af mig selv. -Ingen ønsker at dø, mor.
Jeg så det, da Lentulus forstod, at "guden" ikke spøgte.
Han havde håbet, at Caligula ville glemme det-
-men han lod Macro sørge for, at han skar årerne over.
Han fik, hvad han fortjente. En samling skamløse kujoner.
Da Germanicus døde, døde den sidste romer.
-Skønt at skulle forlade Rom. -Du er heldig at slippe væk herfra.
-Alle de optog om natten... -Jeg har hørt nok!
-Noget tilbage i statskassen? -Ikke meget.
Han gav en vindende kusk 20.000 guldmønter forleden dag.
-Når pengene slipper op... pas på! -Vi ses til aftensmaden.
-Hun er meget ulykkelig. -Hvad kan jeg gøre?
Jeg har en sindssyg brorsøn, og jeg kan ikke dræbe ham.
Min ædle bror Germanicus' barn. Hvordan kan det gå til?
Claudiernes træ bærer to slags frugt.
Sød og rådden.
Årets høst har været rædselsvækkende.
Dette er ikke deres hus, det er vores hus.
Her skal vi tilbringe næsten al tid.
Jeg lader bygge en bro til paladset og holder audienser her.
Ja!
Se ham... Jupiter!
Ligner han en gud?
En andenklasses gud.
Ja, en andenklasses gud.
Hørte du det?
Du er ikke betydningsfuld nok til dette tempel.
Hvabehar? Vælg dine ord, eller jeg slår ansigtet ind på dig!
Tal højere... jeg kan ikke høre det.
Endnu kan du kalde mig "Zeus".
I spørgsmål om styrke står han mig nærmest.
Du blev skabt af romerne i hans billede, men du er ingenting.
Ingenting, hører du det? Og dette er Hera...
...som romerne forvandlede til dig!
I skal flyttes ud i et anneks.
I har stået her alt for længe.
Dette tempel har jeg valgt at føde Zeus' barn i!
Et barn?
-Mit? -Zeus' barn...
...som skal styre universet.
Fortæl hende...
Fortæl hende, hvordan det er at blive elsket af Zeus.
Fortæl...
Det var, som om solen bristede i mine årer!
Som et stjerneskud.
Som om alle universets lys glødede i mit skød...
...og et nyt univers blev født.
-Du l-lovede dem jo til i dag. -Jeg lovede at gøre mit bedste.
-C-ceremonien er jo i morgen. -Nero er færdig.
De to hører sammen. Jeg skal f-få dig smidt ud af byen.
Marmoret kom sent, og en af mine skulptører har været syg.
Marmoret var her sidste gang. Du tog det til noget andet.
Nej, jeg sværger! Tag Nero, så er Drusus klar om en uge.
Nej, du kan beholde den...
Hvad skal jeg med en Nero-statue?
Du kan stoppe den op... du ved hvor! Jeg stævner dig! Kontraktbrud!
Og jeg stævner Dem! Erstatning for bagvaskelse, bedrageri!
De skal høre fra mine advokater!
Det skal De også betale for.
Cæsar, der er noget, du bør vide...
-Hører du? -Hv-hvad?
Gemellus hoster.
-Kan du ikke høre det? -N-n-nej...
At have en guds sanser... Jeg hører alt-
-selv et blad, der falder på den anden side af jorden.
Nogle gange er det uudholdeligt.
Kan du ikke høre noget?
Ikke en sm-smule.
Han hostede under hele middagen. Hvor var du?
Jeg faldt i søvn.
Under hele middagen. Endnu mens han gik til sit rum, hørtes han.
Selv ikke Hera kunne høre ham.
"Hera"? Javel... Hera!
Nej, hun har næppe hørt ham.
-Nu er der stille. -Det var skønt.
-Du ville fortælle noget? -Det drejer sig om s-statuerne...
Ja... har du også lagt mærke til det?
Hvad...?
Ingen af gudestatuerne i Rom ligner mig. Det kan ikke gå an.
Indsaml alle vigtige gudestatuer og sæt mit hoved på dem.
-Dit eget...? -Ja, og Heras.
Hendes hoved kan du sætte på...
...statuerne af Venus.
Er hun ikke smuk? Og hun er gravid.
Hun bærer mit barn.
Hvorledes kan barnet blive?
Større end selve Zeus? Vil det komme til at styre universet?
S-statuerne af N-Nero og D-Drusus-
-bliver ikke færdige til ceremonien.
Statuerne af dine b-brødre-
-bliver ikke færdige til tiden.
-Ikke færdige?! -Det var ikke min skyld.
Du har ødelagt det hele. Din mor sagde altid, du var en idiot.
Jeg har lyst til at skære halsen over på dig. Jeg gør det nu!
-Hvad er der? -Hvem er det...?
Gemellus. Jeg har kureret hans hoste...
Og du er ikke konsul længere. Du er afsat.
Jeg skaffer en anden.
Fjern det. Det ser forfærdeligt ud.
Vågn op, Drusilla... Mit hoved...
Ingen må være større end Zeus.
Ikke engang Zeus' barn...
Der var ikke mange til begravelsen.
-Caligula kaldte ham "forræder". -Tiberius sønnesøn, kun en dreng.
-Hvor kan folk tro på det nonsens? -De tror hvad som helst.
Heldigt, at han ikke fejrede begravelsen med spil.
-Jeg vil tale alene med Claudius. -Jeg går.
Er det Gemellus' begravelse, der har gjort Dem oprevet?
Ja, det er begravelsen.
Farvel, Herodes...
-Rejser du væk? -Ja, til din far.
-Hvad mener du...? -Jeg vil tage livet af mig.
Nu ingen dumheder.
-Det må du ikke... -Jo, og det skal blive skønt.
Jeg vil ikke leve her... og du behøver ikke at foregive at sørge.
Selvfølgelig vil jeg sørge. Du er jo min mor.
Så pligttro... Jeg har knapt vist dig nogen ømhed.
Beklager, men du har altid været en skuffelse for mig.
-Der ser du! At græde i din alder. -Hvorfor skulle jeg ikke græde?
-Spar dine tårer til dig selv. -Gør det ikke, jeg beder dig...
Jeg har bestemt mig. Jeg fødtes i en verden af mennesker.
Nu er den en hundegård for gale hunde. Min søn blev myrdet-
-og børnebørnene Drusus, Nero, Gemellus.
Min søns døtre er degenererede, og Livilla døde for min hånd.
Det var det allerværste. Da burde jeg også være død.
Vent lidt. Caligula er sindssyg, og før eller senere...
Nej! Rom er syg i sin marv. Han er bare et eksem.
-Han kan ikke leve for evigt. -Nej.
Du overlever ham nok.
Du kunne overleve syndfloden, men jeg vil ikke.
Jeg har altid anset det for dannet at vide, hvornår man skal bryde op.
Mine forretninger er i orden, betal min gæld-
-og vær god mod mine slaver.
Jeg tager til Antium. Kom om fem timer, da er jeg død.
Men vent, til du får besked af Briseis.
Jeg stoler på, at du ordner begravelsen og hugger min hånd af-
-og begraver den for sig selv. Det ville ligne dig at glemme det.
Og Claudius...
Claudius!
Jeg beder dig... Du må ikke forkludre gravtalen.
Nu må du kysse mig.
Hun er død, herre. De kan gå ind.
-Hvordan var det? -Det gik så let.
Når livet vil flygte, behøver kniven knap røre åren.
Hun skreg ikke?
Mod slutningen, til Deres far.
"Drusus, tilgiv mig."
-"Tilgiv mig." -"Tilgiv mig"?
Måske fordi han måtte vente så længe.
Jeg løftede hende op af badekarret. De kan gå ind nu.
Ja, jeg kommer straks.
Vær ikke bedrøvet, herre. Hun ønskede jo at dø.
Hun var så rolig og tapper.
Hun var jo Marcus Antonius' og Octavias datter.
-Jeg huggede hendes hånd af. -Hvorfor gjorde du det?
Hun bad mig om det, herre.
Hun troede måske, at De ville glemme det...
Zeusi!
Zeusi, min mand! Hvor er du?
Du er ikke Zeusi! Min mand Zeusi...
Du er bare dumme, gamle onkel "C-C-Claudius"!
Kunne du ikke være kommet til din farmors begravelse i dag?
-Guder går ikke til begravelser. -Du er beruset.
Nej, min mand fandt en vidunderlig drik, som vi drikker.
Det føles, som om man ...flyver gennem luften.
Har du set min mand? Han har gemt sig.
Mener du din bror?
Ja, min bror...
Min guddommelige, potente bror.
Potente... !
Ved du, at han skal være far?
Hera skal have et barn med Zeus!
Eller Metis eller Diana.
Nogle gange er jeg en, andre gange en anden. Han blander det sammen...
Hvorfor holder du gode miner?
Hvad med dig selv? Du spiller klovn, jeg gudinde.
Du er modbydelig.
Sådan tør du ikke sige til ham.
Du er bange, alle er bange ...endog han selv.
Ved du, hvad han er bange for?
Det her...
Han er bange for, at barnet bliver mægtigere end han.
Nu har jeg noget, han er bange for...
Zeusi!
Zeusi, hvor er du? Zeusi...
Min skat... er du her?
Zeusi!
Åh, hvor du skræmte mig... !
Det er pragtfuldt. Men det vil kilde lidt.
Hvorfor gemmer du dig her?
Du skulle finde mig her.
Som du ser, har jeg ommøbleret hele mit kammer.
Olympen! Vi guder vil gerne bo på bjergtoppe-
-og i dette rædselsfulde palads minder dette om mit hjem...
-Og hvad er det her? -En vogn, der fører dig til skyerne.
-Drik dette. -Jeg har fået nok... Det samme?
Ja, vi guder drikker det, inden vi gør underværker. Drik, drik!
Du ved, at jeg elsker dig over alt andet i verden, ikke?
Nu vil jeg vise dig, hvordan du farer op til Olympen!
Nu skal du få at se...
Guldarmbånd, der skal hjælpe dig.
Hjælpe dig... på rejsen.
-Skal vi rejse sammen? -Hvem er jeg?
-Zeus, himlens konge, min mand. -Og hvem er du?
-Himlens dronning, din hustru. -Stoler du på mig?
-Blindt, min elskede, min herre. -Det vil ikke gøre ondt.
"Ondt"? Hvad vil du gøre? Du ved, jeg ikke kan nægte dig noget.
Hvad er det, du vil gøre?
Fortæl himmeldronningen, hvad hendes herre vil.
Jeg må tage barnet ud af himmeldronningens skød-
-og sluge det, så et nyt barn vokser ud af Zeus' hoved.
Ja, min elskede, tag det ud. Lad Zeus tage barnet og...
Lad os gå i seng. Din dronning er meget søvnig.
Hvad er det der? Hvad vil du gøre?
Det vil ikke gøre ondt.
"Ondt"? Hvorfor... Caligula...
Vi er udødelige guder!
Gå ikke ind.
Gå ikke ind...